06 червня, четвер, СИНЯ ЗАЛА. 18.30. Пам’яті актора Миколи Гринька.
06.06.2024
![](/files/1717664971.jpg)
Фрагменти фільмів за участі артиста, показ картини «Відлуння. Микола Гринько» (УТР, 2012, автор і режисер Ольга Кіпніс) Про Миколу Гринька розповідь народної артистки України Раїси Недашківської, кінокритика Сергія Тримбача.
Sergiy Trymbach: ДОН КІХОТ З КИЇВСЬКИХ ПАГОРБІВ...
Сьогодні, 6 червня, у четвер, вечір пам'яті актора МИКОЛИ ГРИНЬКА (1920-1989) - Будинок кіно, Синя зала, 18.30.
Один із найвідоміших українських кіноакторів радянських часів. Звично пов'язують його з фільмами, зробленими поза Києвом чи Одесою (картинами Андрєя Тарковського передусім).
Одначе ГРИНЬКО чимало працював і в українському кіно - досить пригадати роль ватажка вівчарів у легендарних "Тінях забутих предків" Сергія Параджанова, в українському театрі, у тому числі естрадному. Так, актор мав дивовижну пластику і дивовижну артистичну харизму...
А ще у нього була чарівна дружина, Айше. Скрипалька, яка покинула свій фах заради коханого, якому присвятила усе своє життя. Поруч вони виглядали так зворушливо - він, під два метри зростом, що аж згинався од тієї антропометрії, і вона, маленька, тендітна, яку він ніби прикривав од світу, який любив і який трохи побоювався.
Його мрією було зіграти роль Дон Кіхота - він був народжений для того. І грузинський режисер Резо Чхеїдзе заходився знімати такий фільм, але...
Приходьте, про все дізнаєтесь. Від актриси Раїси Недашківської, від режисера Романа Балаяна, від мене трохи.
Із фільму Ольги Кіпніс "Відлуння. Микола Гринько" (УТР, 2012).